Добре всички нащрек. Майор Гант, докладвайте.
Кораб току-що излезе от хиперпространствен прозорец. Гоа'Улдски кораб. Клас Ха'так.
- Обяви обща тревога. - Гоа'Улдският кораб наближава позицията ни.
Щитове на максимум. Заредете ракетните установки и включете главната оръжейна система.
Извинявай.
Това е дразнещо.
Вярвам, че полковник Ронсън е издал заповед да се заемат бойни позиции.
Отново.
Не сме ли назначени да участваме в усилията за контролирането на щетите?
Да и ако някога има някакви щети , ще се постарая да ги контролирам.
Сега ми се иска да говоря с Ронсън.
- Гоа'Улдският кораб е в обхват, сър. - Оръжеен офицер, подгответе се за огън.
Той е оръжеен офицер. Човек би си помислил, че вече е подготвен.
Наистина.
Не трябва да сте на мостика по време на бойна тренировка.
Не. И искам да говоря с теб за това.
Не може ли да почака, за когато не сме по средата на тренировка?
Кога не сме по средата на тренировка?
Добре. Ще поговорим по-късно.
Тийл'к, подготви се да помогнеш с контролирането на щетите.
- Готов съм, О'Нийл. - Виждаш ли колко мелодраматично звучи?
Ненужно е.
Къде бяхме?
:::СТАРГЕЙТ SG-1::: Сезон 6, Епизод 20
Мементо
SG-1 има ценен опит и с хиперпространствено пътуване и със самият "Прометей".
Освен това, мисията ви до P7X-009 не би трябвало да продължи повече от няколко часа.
Генерал Гриър и аз просто искаме да сте там за изпробването.
- В малко вероятния случай на авария? - Нещо такова.
Наслаждавайте се на пътуването, полковник. Хамънд, край.
Тук е Прометей, молим за разрешение за началото на мисията.
Тук е Ванденбърг. Имате разрешение за активиране на хиперпространствен прозорец.
Разбрано. Майоре, имаме разрешение.
Да, сър. Активиране на прозореца.
Пуснете диагностики първо ниво на всички оръжейни системи, включително на щитовете.
- Телепортиращите пръстени? - Пусни на всички.
Също така назначете симулация на пробив на кърмата за 5:00. Това е всичко.
Да, сър.
Джак.
Имаш хубав екипаж, Ронсън.
- И ти имаш доста добър екип. - Като говорим за това...
Джак, знам, че в случай на истинска ситуация с Гоа'Улдите,
мислиш, че мястото ти е на мостика.
Ами, ако не аз, то ти би бил глупак, ако не се възползваш от експертизата на Тийл'к, а Картър е гений.
Напълно си прав, но сте тук само за пробното пътуване.
Екипът ми трябва да може да разчита на мен и един на друг, след като вие си тръгнете.
Предполагам, че мога да уважа това.
Освен това, много се съмнявам,' че ще попаднем на Гоа'Улдите.
Току-що излязохме от хиперпространство.
Картър, Тийл'к, среща на мостика.
- Майоре? - Трябваше да сме в хиперпространството
още 90 минути, сър. Не знам какво е станало.
- Какво е позицията ни? - На 40.62 светлинни години от целта, сър.
Нещо е накарало хипердвигателя да се изгаси автоматично.
Това би станало само, ако компютъра е засякъл нестабилност в накуадрията, която захранва двигателите.
Прав е, сър. Диагностиката показва масивно енергийно натрупване в хипердвигателя, охранителните протоколи са го изгасили.
- Започнахте ли рестартиращите процедури? - Опитах, но компютърът не позволява пускане.
Картър?
- Обеща ми, че ще работи. - То проработи.
- Не, не проработи. - Хипердвигателя беше оборудван с буфер,
беше направен, за да приспособява колебанията в енергията от накуадрията.
- Това не би трябвало да се случва. - И все пак се случва.
- И все пак е така. - Нещо сигурно е повредило буфера.
- Сър, с ваше разрешение, бих искала да го погледна. - Да. Аз също.
Вземете майор Гант с вас. Докладвайте ми веднага щом можете.
Да, сър.
Прави бяхме. Нещо е накарало буфера да се претовари. Изгорял е.
Не разбирам, беше създаден, за да се справя с огромни количества енергия.
Гравитационни вълни. Току-що проверих записите от сензорите на кораба.
Минали сме през наситена гравитационна вълна от колапсираща звезда, докато сме били в хиперпространството.
Това би го обяснило. На буфера му е дошло прекалено много.
Но хипердвигателя все още е непокътнат и имаме накуадрията.
Да, но нямаме начин да я регулираме или да изчислим разстоянието, което сме изминали
поради нестабилността на накуадрията.
Можем да се озовем навсякъде.
Ако щеше да ни помогне, вече щеше да е тук.
- Кой? - Тор.
- Мъничък, сив. - Знам кой е Тор.
Асгардите са ни помагали и преди в такива ситуации.
- Картър? - Страхувам се, че не изглежда добре, сър.
Дори и ако можем да напишем програма, която да накара компютъра да заобиколи буфера,
пак рискуваме реактора да избухне.
Използвайте каквото ви трябва, за да поправите буфера. Вземете каквото ви трябва от другите системи.
С цялото ми уважение, полковник, не мога.
- Картър? - Сър, помогнах да се проектира буферния модул.
Няма начин да го поправим, не и с каквото имаме на този кораб.
Това е, като изгоряла крушка - не можеш да я оправиш.
- Имаме ли резервни крушки? - Няма излишък за тази система.
Значи казваш, че няма други?
Дори и ако заплануваме курс към Земята, използвайки максималното досветлинно ускорение, ще ни отнеме години.
- Нямаме запасите за това. - Да не споменаваме относителните ефекти.
Буферът трябва да се поправи.
Всъщност, може да има друго решение.
Според стенописа има планета на 0.38 светлинни години оттук - P3X-744.
Набирали сме я неуспешно преди, но ако е на стенописа значи е имало врата там по някое време.
Вероятно е заровена.
Ако стигнем дотам, можем да вземем каквото ни трябва, за да поправим кораба.
Това все пак е четири месечно пътуване използвайки досветлинните двигатели. Никога няма да успеем.
- Ще използваме хипердвигателя. - Мислех, че не можем да направим това.
За дълъг период от време, не.
744 би било доста къс скок.
Колкото по-кратък е енергийния изблик, толкова по-малък е шанса за нестабилност.
И аз това си мисля.
Ти решаваш.
Не виждам какъв друг избор имаме.
Майор Гант, запланувайте курс към 744.
Сега сме в орбита на P3X-7 44, сър.
- Което и да е убежище в бурята, а? - Добра работа, хора.
Сър, компютърът засича бързо енергийно натрупване в клетките на накуадрията.
- Спрете захранването на реактора. - Управлението не отговаря, сър. Реакцията продължава.
Скокът сигурно е активирал изблик, който е претоварил контролните системи.
Сър, без буфера не можем да спрем натрупването.
Имаме няколко минути преди реактора с накуадрията да избухне.
- Бъдете в готовност да изхвърлим реакторния модул. - Да, сър.
Чакайте малко, ако няма врата на тази планета, губим единственото си средство за прибиране вкъщи.
- Изглежда няма голям избор. - Включете щитовете и досветлинните двигатели.
Няма да можем да стигнем много далеч, преди да се взриви.
Тогава ще разберем точно колко добри са тези щитове.
Целия екипаж, пригответе се за удар.
Изхвърляне на модула по моя команда. Три, две, едно, сега.
- Модула изхвърлен. - Изкарайте ни на чисто. Пълно военно ускорение.
- Докладвайте за щетите. - Електромагнитен пулс е ударил щитовете.
Главните компютри не работят. Имаме само изкуствена гравитация и жизнената поддръжка.
- Жертви? - Не са докладвани.
- Колко време, докато върнем системите? - Прекалено рано е да се каже.
- Бих искала да помогна, ако може. - Моля, майоре.
Полковник Ронсън, засичам идващи насам обекти от повърхността на планетата.
- Можем ли да ги идентифицираме? - Дълго-обхватни балистични оръжия, сър.
Атакуват ни.
- Ракетите са по курс на прихващане. - Напуснете орбита.
- Не можем да маневрираме, сър. - Заредете оръжията. Ще се опитаме сами да ги отстраним.
Оръжейното управление не работи, сър.
- Колко, докато ударят? - Три минути.
Времето не е достатъчно, за да върнем системите.
Полковник, те са изстреляли ракетите си, само защото ние взривихме хипердвигателя си над тяхната атмосфера.
Сигурно е изглеждало, като атака от тяхната перспектива
Съгласна съм, сър. Въз основна на оръжията, които са изстреляли, те очевидно са изтънчена раса.
Електромагнитния пулс, който порази компютрите ни може да е имал същия ефект върху планетата им.
Тогава как са могли да изстрелят ракетите?
Установките са балистични оръжия на Земята са защитени срещу електромагнитен пулс.
- Да говорим с тях. - Две минути, докато ракетите ударят.
Сър, мога да предавам на много честоти. Ако слушат, може да го засекат.
Направете го.
Аз съм полковник О'Нийл от кораба на ВВС на САЩ Прометей.
Някой чува ли ме там долу?
Взривът, който стана току-що върху планетата ви беше злополука.
Остатъчния ЕМП повреди кораба ни. Беззащитни сме срещу атаката ви.
Дошли сме отдалеч, за да се срещнем с вас хора,
така че, ако има какво да направите, за да, знаете, спрете тези ракети...
- Една минута до сблъсък. - Заключете всички отделения и се подгответе за сблъсък.
Много би ни се харесало възможността да се приземим и да се представим,
но ако унищожите кораба ни, това би било много... трудно.
Ракетите се самоунищожиха на 17,000 метра.
Аз съм Командир Калфас от Тагреанските охранителни войски.
Ще предадем координати за приземяване. Калфас, край.
Не точно гравирана покана, но...
Бих предпочел да не се приземяване, докато щитовете и оръжията не са поправени.
Би трябвало да върнем системите до няколко минути, сър.
Човекът с който говорихте е командир Калфас. Планетата е Тагреа.
Калфас. Тагреа. Ясно.
Сър, сканирах за следи на накуада със сензорите на кораба, за да определя местонахождението на Старгейта.
Засега не намерих нищо.
- Може ли информация на стенописа да е невярна? - Засега не е била.
Ако те не приемат извинението ни, търсенето на вратата ни може да е най-малкия ни проблем.
Хвърлете оръжията си незабавно.
Здравейте, хора. Полковник Джак О'Нийл, ВВС на..
Няколко силни оръжия са насочени към вас и кораба ви.
- САЩ. - Обезоръжете се или по вас ще бъде стреляно.
- Това не подлежи на дискусия. - Вярвам, че той е искрен в заплахата си.
Предполагам, че трябва да започнем да им се доверяваме някъде.
Да.
Предполагам, че на вас трябва да благодарим за унищожаването на ракетите преди да ударят кораба ни,
и по този начин спасявайки животите ни?
Имаше нещо в гласа ви на което се доверих.
Споменах ли, че съжаляваме?
Знаейки, че ЕМП е повредил вашия кораб, съм готов да приема, че не е било нарочно.
- Аз не съм толкова готов. - Токът към градовете е възстановен.
Имаше голямо въздействие върху икономичните ни системи.
- Те ще се възстановят. - Не знаем размера на щетите.
Нищо...
не може да се сравни със събитието да се срещнем с хора от друг свят за първи път.
Това е проницателен момент за нас.
Казахте, че Тагреа държи ключа за завръщането на планетата ви.
- Може ли да бъдете по-точни? - Председателю Ашуан...
вярваме, че вие имате парче извънземна технология, която може да транспортира жива материя през галактиката.
Бихме искали да вземем назаем Старгейта ви.
- Съжалявам, "Старгейта" ни? - Един вид пръстен? Идва с набирач.
Натискате символите, то се върти, светват едни светлинки и избликва настрани.
Изглежда...
така.
Щом е активиран,
може да ви пренесе от една планета на друго незабавно.
В този случай от Тагреа до нашата планета, Земята.
Те търсят Пръстена на Боговете.
Ако така искате да го наречете. "Пръстена на Боговете" става.
Моля, разберете. Устройството, което търсите - "Старгейт".
- Съжалявам, че трябва да ви кажа... - Това е мит.
Никога не е имало и частица доказателство, което да докаже съществуването му.
Гледали ли сте наоколо? Просто...
Ако ни дадете достъп до историческата ви информация, може би ще можем да хвърлим малко светлина върху това.
Свободата ви на движение не подлежи на дискусия.
Щом тази среща свърши, вие ще се върнете обратно на кораба си и ще стоите там.
Междувременно, ще накарам да ви донесат малко историческа информация.
- Г-н председател... - Ако докажете съществуването на Старгейта,
с радост ще ви помогнем да го намерите, като постъпка на добра вяра между двата ни свята.
Благодаря ви, Ашуан.
Те може да събират информация за нападение.
Дори и да сте прав, да знаят историята ни няма да ни навреди.
Но, Калфас...
ами ако този пръстен съществува?
Представи си, след всички тези векове, да намерим част от миналото ни.
Ами ако нашето минало е заровено, поради добра причина?
Пътници от друг свят искат нашата помощ.
Как върви домашното?
Почти нищо не сочи как тези хора са стигнали тук.
Никаква археологическа информация, никакви древни писания, никакви документи за артефакти.
Не намерих никакви споменавания за Чапа-ай или пък друга технология използвана от Гоа'Улдите.
Това е странно. Гоа'Улдите по принцип са много разхвърляни.
Обикновено оставят много боклуци след тях.
Това е най-често срещания случай.
Ако това е подробна история на Тагреа, то това е смешно.
Знам. Няма нищо, което да е по-старо от 300 години.
- Може би една година е по-дълга на тази планета. - Може би, сър, но дори да е така,
без да имаме идея откъде са дошли Тагреанците, не можем да намерим Старгейта.
Значи, или крият нещо от нас или...
Или цялото им минало е било изтрито.
- Поканил си ги на вечеря? - Мислех си повече, като за банкет.
Ако трябва да бъде честни, полковник, предложихме я в замяна на достъп до централните им архиви.
- Пропуск за библиотеката в замяна на обиколка на кораба. - И кога щеше да ме информираш за тази забава?
- Сега. - Оценявам, че искате да се приберете вкъщи,
но мой приоритет е охраната на този кораб и екипажа му.
Ронсън, кораба ти и екипажа ти няма да отидат никъде, ако не намерим вратата.
Просто не ми харесва идеята да давам обиколка на Прометей
на някакви хора, които са насочили оръжейни батареи към нас.
Ние бихме направили същото проклето нещо.
Полковник Ронсън, трябва да закараме тези хора вкъщи,
а не направихме точно добро първо впечатление.
Ще направим това твое малко барбекю, но само толкова.
Имаме ли барбекю?
- На колко планети са били SG-1? - 133.
На всяка от тях, поне на тези населени с хора,
е имало насоки за техните произходи - храм, руини.
Това наистина е загадка, Джонас Куин.
Един Гоа'Улд не бил донесъл Таури на свят и не би ги принудил да му построят паметници.
Не ме интересува колко силно се опитваш, не можеш да изтриеш историята. Нещо трябва да е останало.
Просто трябва да го намерим.
- Биваме наблюдавани. - Човека, който е полу-скрит зад рафта?
Следи ни от както дойдохме.
И то не много добре.
Много внушително.
И казвате, че много от технологията, която е включена в кораба ви е от извънземен произход?
- Да. - Повечето от ключовите системи, всъщност.
Едно нещо е да се построи кораб, съвсем друго този кораб да лети през галактиката.
Все още не сме овладели тази част.
Използваме елемента накуадрия, за да захраним хипердвигателите ни, но той е нестабилен.
Всъщност, тази нестабилност доведе до експлозията над планетата ви.
Трябваше да изхвърлим реактора.
Защо използвате толкова опасно вещество, за да захраните кораба си?
Аз съм задавал същия въпрос.
Засега, накуадрията е прекия ни път към междузвездно пътуване.
По-стабилни форми на енергия не осигуряват достатъчно мощ, за да се захрани хипердвигателя.
Съветниците ми изявиха загриженост, че това е военен кораб. Какво да ми кажа?
Че са прави.
Прометей беше създаден за защитни цели.
- От тези "Гоа'Улдите"? - Да.
- Без главния си източник на мощ? - Със или без накуадриевия реактор,
този кораб е повече от способен да се защити срещу атака.
Може ли да ви представя полковник Уилиям Ронсън, командир на Прометей.
За мен е чест.
Уверявам ви, че няма да атакуваме без да бъде провокирани.
Има няколко оръжейни батареи насочени към кораба ми, сър.
Трябва да се защитим срещу всяко действие, което може да предприемете.
Например, ако председателя Ашуан и аз не успеем да се явим в определено време,
хората ми имат заповеди да открият огън с батареите.
Тогава може би трябва да продължим с обиколката.
- Моля, майор Картър, след вас. - Благодаря ви, сър.
Сър.
- Може ли да ви помогнем? - Простете. Не исках да се натрапвам.
Аз съм Тарек Саламон. Професор по математика съм в университета.
Аз съм Джонас Куин. Това е Тийл'к. Ако бяхте любопитен за нас, трябваше просто да дойдете.
Моите уважение, г-н Куин, не за вас съм любопитен, ами за това, което търсите.
Продължете.
Чух, че търсите доказателство за Пръстена на Боговете. Вярвам, че аз мога да ви помогна да го намерите.
Надявам се, че това е задоволително. Не очаквахме да сме домакини на официална вечеря по време на тази мисия.
Забележително е да осъзнаеш, че ядеш храна
отгледана и приготвена на свят, който е на милиони години.
И замразена преди милиони години.
Това е най-доброто, което имаме на борда.
Г-н Председател, забелязах по време на изследванията ни
че историята ви изглежда ограничена само до последните 300 години.
Преди нашата записана история,
нашите хора са преживели...
дълга и ужасна тъмна епоха.
Епоха, която отчаяно се опитваме да забравим.
По този начин, само след като Тагреа излезе от тази тъмна ера
нашите историци започнаха отново да записват събитията.
Това означава, че ви липсват много години от миналото ви.
Да.
Не сте ли любопитни?
Това не е въпрос на избор.
Дори и ако искахме да знаем нашата история, няма как да я изучим.
Всичките доказателства за нея са били унищожени преди векове.
Вярваме, че това, което е било преди Нулевата Година не е имало съществено значение за обществото ни.
Обществото на новата ера няма нужда да знае как са страдали.
На Земята изучаваме миналото си, за да се поучим от него.
От друга страна, ние вярваме, че носталгията е знак на слабост.
Сигурна съм, че и двете гледни точка имат смисъл.
Добре казано, майоре.
Пием за историята.
И за бъдещето.
Полковник О'Нийл, майор Картър вечерята беше... интересна.
Радвам се, че сте я харесали.
- Той не каза това. - Ами, имам го в предвид. Благодаря.
Сега след, като се опознахме малко по-добре,
мислите ли, че тези оръжия насочени към нас са напълно нужни?
Не би ли бил и вашия полковник Ронсън толкова настоятелен?
Да, сигурен съм, че е така.
- Г-н председател? - Отивай, Калфас. Ще се присъединя към теб след момент.
Извинявам се за поведението на командир Калфас. Дипломатиката не е една от силните му страни.
Да. И двамата имаме това качество.
Откакто поех командването, гледат на мен, като слаб в работите на цивилната защита.
Като резултат, Калфас има нарастваща политическа поддръжка.
Нашето пристигане не е помогнало много на работите, нали?
Не.
Само се надявам, че това недоверие няма да се намеси със задачата ви за намиране на Старгейта.
Вярвам, че откриването му би било невероятно откритие за народа ни.
Моля извинете състоянието на офиса ми.
Казахте, че можете да ни помогнете да намерим Пръстена на Боговете.
- Как? - С тези.
Прекарал съм цял живот, за да ги събера.
Реликви от преди времето, когато моят народ е обърнал гръб на своя бог.
- За кой бог намеквате? - Нашият създател. Хорус.
Само няколко от нас се осмеляват да вярват в него.
- Това е символа на Херу-ур. - Знаете ли за него?
Херу-ур не е бог. Той е Гоа'Улд.
Той е този, който ни е направил. Реликвите говорят за него, като за създателя на живота.
Този, който ни е въвел в света.
По-вероятно е поробил предците ви и ги е довел тук от Земята.
Херу-ур сигурно е изоставил хората ви, когато ресурсите са се изчерпали.
Значи Тагреанците са се опитвали да унищожат всички доказателства за бившия им бог,
включително и всичко, което има нещо общо със Старгейта.
Не са унищожили всичко.
Това е останало.
Разбирането ми на този език е ограничено,
но изглежда нещо наречено "шап ай".
- Чапа-ай. - A.
Този текст е лек диалект на преди династичен Египетски. Красив е.
На тази част пише, че Старгейта на Херу-ур може да бъде намерен в огромната пустиня на север.
Сигурно са имали предвид пустошта на Анур. Тя е далеч отвъд града.
- Много артефакти съм намерил там. - Наистина?
Момчета? Трябва да се поразходим.
- Те искат да отидат в пустошта - Тогава ги заведете.
Мисля, че това е грешка.
Защото са намерили нещо, което не искаш да намерят?
- Ако това е някакъв вид разузнаване... - Това е абсурдно.
- А вие сте безразсъден. - Хора от друг свят са дошли тук. Друг свят.
Разбираш ли?
- И още повече, те искат помощта ни. - Не знаем истинските им намерения.
Или какво могат да ни предложат - в замяна на знание и технология.
Старгейта може да отвори вселената за народа ни.
Вселена с потенциални врагове. Настоявам да премислите.
Не можем да върнем това, което се е случило.
Разликата е, Калфас, че аз не бих, ако можех.
Те са тук и ние трябва да се справим с тях по един или друг начин.
- Аз предпочитам да помогна. - А аз предпочитам...
А сега ги отведи на координатите.
Както искате.
Старгейта трябва да се намира точно по средата на втория...
и третия паметник.
Сигурен ли си, Джонас Куин?
Ами, така пише.
Джонас.
- Мислиш ли, че това са покриващите камъни? - Наистина.
"Тук лежи Чапа-Ая на Херу-ур...
фалшив бог на хората от Тагреа."
"Нека не види дневна светлина отново".
Пръстенът съществува.
- О'Нийл. - Какво има, T?
Вярвам, че сме намерили Старгейта.
- Това са добри новини. - Ще ни трябва помощ, за да го приберем.
Ще говоря с Ашуан.
Добра работа.
Джонас.
Добре изглежда. Изглежда е непокътнат.
Ами, да пробваме.
Калфас.
- Какво правиш? - Връщам това, което принадлежи на хората ми.
Действията на Калфас са възмутителни.
- Нареди му да свали оръжията. - Направих го. Той отказва.
- Твърди, че защитава нашата сигурност. - Нека го арестуват.
Калфас има голяма лоялност сред военните.
Ако го предизвикам, това ще доведе до гражданска война.
Сър, можем да използваме Прометей. Оръжията му могат да сразят войските на Калфас.
Все още има постоянния проблем с всичките оръжия, които са насочени към него.
Аз сам избрах командира на онези батареи. Той е лоялен към мен.
Полковник, давам ви думата си, че няма да бъде стреляно по кораба ви.
Калфас, нямаш си на идея с какво си имаш работа.
Знам, че предците ни са погребали това устройство, заради добра причина.
Може би са грешали. Може би трябва да спреш да се страхуваш от миналото.
Не миналото ме тревожи. А бъдещето.
След като сте оценили силата ни, ще се върнете с по-голям брой.
- Няма от какво да се страхуваш. - Просто искаме да поправим кораба си.
Хората ни могат да са приятели, могат да обменят знание, дори да търгуваме.
Дори ще ви научим да използвате Старгейта.
Да. Ще ме научите как да го използвам.
Те държат двама от хората ми, като затворници. Трябва ни кораба.
Щитовете ни не работят. Ако излетим и те открият огън с онези оръдия...
Ашуан обеща, че няма.
Той изгуби контрола върху правителството си, а аз трябва да поверя сигурността на екипажа ми на неговата дума?
Да. Точно това ще направиш.
Джак, молиш ме да рискувам живота на всички на този кораб.
Ако е така, полковник Ронсън, то тогава аз ще поемам същия риск.
Може да излитате вече. По вас няма да бъде стреляно.
- Майор Гант. - Сър?
Включете досветлинните двигатели.
Заредете всички оръжия на разположения и се подгответе да отвърнете огън... по моя команда.
Това няма да се наложи, полковник.
Да се надяваме, че стареца е прав или това ще е кратко возене.
Няма следа от огън от батареите, сър. Мисля, че сме на чисто.
Много добре. Продължете към координатите с една трета ускорение.
Да, сър.
Сигурен ли сте, че сте навит? Нещата може да излязат от контрол.
Не се страхувам, майоре. Трябваше да направя това преди много време.
Тук е Ронсън. На позиция сме.
Разбрано.
Прометей, задръжте огъня си до моя сигнал.
Прометей ви пази гърба SG-1.
Това продължи достатъчно дълго. Освободи тези мъже.
Задръжте позиции. Не можем да му позволим да даде това устройство на извънземните.
Командир Калфас.
Той е добър човек, предпазлив човек.
Но той мисли, като предците ни,
че е по-добре да контролираме това, което не разбираме,
да го погребем, така че да не ни нарани.
Аз, също, веднъж мислех, като него, но вече не.
Тези... "извънземни" от които Калфас се страхува толкова...
не са завоеватели.
Те са наши далечни братя.
Погледнете го.
Ето откъде сме дошли.
Ето кои сме.
Нашите предци са изтрили историята от страх.
И все пак, без историята ни...
не можем да знаем кои сме...
или къде ще сме един ден.
Няма да направя същата грешка.
Освобождавам ви от командване.
Ти и твоите хора ще свалите оръжията си.
Казах свалите оръжията си.
Отведете го.
Не знаех, че го имаш в теб.
Нито пък аз.
Ще се върнем след няколко дни с техниката да поправим кораба си.
До тогава полковник Ронсън и екипа му ще ни бъдат гости.
Надявам се, да се присъедините на официално вечеря, когато се завърнете.
- Благодаря, Тарек. - Не. Аз ви благодаря.
Надявам се да се върнете скоро. Имаме толкова много да учим за историята си.
Да, но мисля, че ти знаеш повече, от повечето хора на планетата ти.
Имам чувство, че този човек ще получи по-голям офис скоро.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2003